Jeg har en helt utrolig nyhed.
Karen Klimski sagde "måske".
Sagde hun, at hun måske vil gå ud med dig?
Hun sagde helt bestemt "måske".
-Hvornår får du besked? -Meget snart.
Jeg vil ikke lægge en dæmper på din glæde, men...
Hvorfor gør du det her? Den der pige...Donna Sheingold.
Hun er interesseret i dig. Hun følger efter dig i kantinen.
Har du set TV-programmet Let's make a deal?
Donna Sheingold er kassen, som værten står ved siden af.
Karen Klimski er den store præmie.
-Tag kassen. -Og det kommer fra dig!
Undskyld, men du har ventet på et mirakel i en hel måned.
-Man ved aldrig. -Tal med andre piger!
-Bland dig uden... -Gæt, hvem det er!
Sig ikke, at du allerede har glemt mig.
-Kate! -Du husker mig!
-Hvad laver du her? -Jeg er hjemme!
Jeg ville overraske dig. De aflyste timer i to dage,
og jeg kunne kun tænke på at se dit ansigtsudtryk.
Jeg har savnet dig!
-Jeg kan ikke stå på ski, Charlie. -Du kan lære det.
-Man kan køre i hestevogn. -Skal vi tage ungerne med?
-Spøger du? -De små kan ikke klare sig selv.
Bill passer Owen, og Bailey kan holde skansen i fire dage.
Er der problemer, kan de regne med Joe døgnet rundt.
Er der andet, frøken positiv? Det skal gøres rigtigt.
Vi lejer et stort hus med åben kamin, vi står på ski og tager ud at danse.
-Det lyder herligt, men... -Hvad?
Det koster så meget.
Og hvad så? Jeg har 15.000 dollars. Jeg vil ikke bare sætte dem i banken.
Kan jeg ikke blive en rig mand, kan jeg i det mindste have det sjovt!
Jeg vil ikke høre et ord fra ungerne om det her.
Det er mine penge, mit liv og min beslutning. Vi skal afsted.
Vi ses i morgen. Lav jeres lektier!
Julia! Må jeg tale med dig?
Jeg har gode nyheder.
Kan du huske den novelle, du skrev? "Børneværelset".
Det er meget spændende. Hvert år sponsorerer SF Magazine en konkurrence.
-Nej... -Hvad da?
Jeg vil ikke deltage i nogen konkurrence.
Jeg vil meget gerne trækkes ud af konkurrencen.
Det er lidt sent Du har allerede vundet.
-Åh, gud... -Hvad er der?
Jeg er bare overvældet.
-Det er en stor ære! -De aner ikke...
-Hvad vinder man egentlig? -Du får 1.000 dollars.
Der bliver også en slags prisoverrækkelse. Men det bedste er...
-Sig det ikke! -Din novelle bliver trykt i magasinet.
Julia?
Skyd mig. De kan skyde mig lige nu.
Er der boblebad?
Vi vil gerne have et boblebad. Hvornår skal jeg bestille værelset?
Jeg ringer og bekræfter. Mange tak.
Hvordan gik det?
Mallomars! Du skulle købe Mallomars, ikke en billig kopi.
-Hvor mange? -Masser.
-Hvor mange er masser? -Et par stykker.
Nogle stykker...en del.
-Seks... -Seks?
Havde du seks huller? Det er 25% af alle dine tænder!
-Du spiser for meget sukker. -Det gør jeg overhovedet ikke.
Hvorfor spiser du ikke frugt som mellemmåltid?
-Hvornår har du sidst spist grønsager? -Hvornår har du slået toiletbrættet ned?
Jeg smider alle de sukkerholdige morgenmadsprodukter ud.
Jeg køber usødet mysli, og så kan du spise rosiner som mellemmåltid.
Et øjeblik! Rosiner? Laver du sjov med mig?
Griner jeg? Seks huller er det rene vanvid.
Dine plomber kan udløse metaldetektoren i lufthavnen.
Nyd den. Det er den sidste, du får i lang tid.
-Hvad skrev du egentlig til Kate? -Jeg ved det ikke.
Jeg fortalte, hvad Jill og jeg lavede, men jeg sagde, at du var Jill.
-Sagde du, at vi har haft sex? -Meget morsomt...
Mon det kan ses?
Beklager, men din seksuelle debut har ikke ændret dig mærkbart.
Hun bliver ked af det, hvis hun får det at vide. Vi er jo ikke længere sammen.
-Du og Jill? -Så måtte jeg sige det.
-Til Kate? -Men vi er ikke sammen.
-Du og Jill? -Ja! Følg nu med.
Det er ikke så let. Kate tror, at I er sammen, men er I det?
-Jeg elskede Kate. -Datid!
-Jeg elsker hende. -Du sagde "elskede".
Jeg skulle sikkert møde en som Jill for at sætte pris på en som hende.
-En som Kate? -Ja.
-Kate er fantastisk, eller hvad? -Javist.
-Har du set nogle ski her? -Nej.
-Har du tid et øjeblik? -De skal være her et sted.
Claudias...
-Udlejeren har lige hævet min husleje. -Det var træls.
Giver du en hånd?
-Min økonomi er ret presset. -Bliver du nødt til at flytte?
Jeg tænkte på at bede om lønforhøjelse.
Lønforhøjelse...
Jeg tænkte på 50 dollars om ugen.
50 dollars, siger du.
Da du blev ansat, aftalte vi din løn,
som er 150 dollars mere end den forrige barnepige fik.
Du er pengene værd. Owen og vi er glade for dig.
-Du får lønforhøjelse hvert halve år. -Og der er kun gået tre måneder.
-Det er det her med huslejen... -Jeg vil holde mig til aftalen.
Har du brug for hjælp? Jeg kan rydde op, hvil dig i stedet.
Har du det godt?
-Vil du have noget? -Jeg vil bare hjælpe dig.
-Man skal hjælpe dem, man elsker. -Hvorfor hjælper du så mig?
Du er så sjov! Claudia, det Bach-stykke du spillede, lød godt.
Maden er klar!
Du skal vide, at jeg sætter pris på dig.
-Hvis nogen påstår andet... -Hvorfor skulle nogen gøre det?
Det ved jeg ikke.
-Kommer du? -Jeg går ikke glip af en familiemiddag!
Ved du, hvad udtrykket "kunstnerisk frihed" betyder?
Broccoli? Jeg hader broccoli og har altid gjort det.
Smag på det, måske kan du lide det nu.
Forældre siger altid sådan, og det giver ikke mening.
Hvorfor skulle jeg kunne lide noget, jeg altid har hadet? Smager det anderledes?
Er du en mesterkok? Har mine smagsløg ændret sig?
Næppe.
Vi bliver siddende, til du har spist op.
Hvordan kan du gøre det på grund af en åndssvag grønsag?
Jeg hader dig nu, ved du det? Jeg vil altid hade dig.
Spis.
-Du vover lige! -Har du tænkt dig at takle mig?
-Jeg advarer dig! -Jeg er færdig med at spise.
Du får ikke lov at se TV resten af måneden!
Det bliver værst for dig selv!
Noget føles anderledes. Du har ændret dig.
Jeg? Har jeg ændret mig?
-Du kysser anderledes. -Nej.
-Det gør du altså. -Det gør jeg overhovedet ikke, Kate!
Som du vil! Men det havde ikke gjort noget.
Hvis du havde kysset nogen, mener jeg. Tre måneder er lang tid.
Har du gjort det? Altså kysset nogen?
Kyle Engstrom. Han tog mig med til Pulp Fiction, og så kyssede vi.
-Kyssede eller snavede? -Kyssede.
-Var det et tungekys? -Nej. Måske fra hans side.
Det skete bare den ene gang.
Hvad laver du? Prøver du at gøre mig jaloux?
Jeg leder efter tegn på, at alt er okay mellem os.
Det føles som om, at vores forhold er ti grader ude af kurs.
-Synes du ikke det? -Nej.
Er alt okay mellem os?
I starten var dine breve som samtaler.
Til sidst lød de, som om du skrev til din moster.
Ofte havde du ikke tid til at tale i telefon.
Dine øjne ser så... Er du ked af noget?
Ti grader ude af kurs, sagde du?
Det kan vi rette op på.
-En skam, at din familie ikke er her. -De har meget travlt.
Det er okay. Jeg ved, de elsker mig. Indtil videre.
-Men da jeg ringede i morges... -Julia!
-Hvad laver I her? -Hvorfor sagde du ingenting?
-De ringede fra tidsskriftet. -Jeg er jo ret privat.
Det her er helt fantastisk!
Jeg burde vist præsentere jer.
Redaktør Carolyn Prousky, min bror Charlie og Kirsten Bennett.
-Er det din ældste bror? -Hvad mener du?
Jeg burde vist holde mig på afstand - for mit eget bedste.
-Glem det. -Du er som Reg, men i levende live.
Reg? Har du skrevet om mig?
Har du ikke læst novellen? Julia ville sikkert overraske dig.
Du kan selv læse den.
Jeg skal indlede prisuddelingen. Undskyld mig.
-Du skal ikke læse den. -Det er spændende!
Jeg bliver flov. Giv mig den, Charlie!
Nej! Reg...
"Tre dages skægstubbe og ru hænder - det fungerede for ham.
Han kunne tale med kvinder uden at bruge ord."
Det er meget velskrevet.
Du bliver utålelig at bo sammen med, hvis du læser mere.
De er fantastiske.
Vi hørte dem på en klub. De har endnu ikke udgivet noget.
De lyder som et band fra universitetet, der spiller på en lokal klub.
Ved du, hvad vi burde gøre? Vi bliver nødt til at gøre det her.
Sig til Charlie, at du skal se på nogle universiteter østpå.
Så tager vi fri fredag og mandag og tilbringer weekenden i New York.
Det lyder godt.
Jeg lovede far at være hjemme nu.
Ses vi i aften? Jeg vidste, at det her ville ske.
Altså... Jeg håbede, at det ville gå sådan her.
I dag er du dig selv igen.
Jeg var faktisk bange for at se dig igen.
-Dumt, ikke? -Kate...
I aften.
Jeg kan lige så godt kaste mig ned ad trappen og brække benet nu.
Kate! Hvor dejligt at se dig igen.
-Skal du allerede gå? -Jeg skal spise middag med min far.
Bailey og jeg skal ses senere.
-Jeg kommer for sent! -Vi ses! Er du glad nu?
-Hvor er Owen? -Han og Bill kørte ind til byen.
Han vil undersøge, om huslejestigningen er lovlig.
-Min udlejer gjorde altid den slags. -50 dollars om ugen er ingenting.
Det er 2.400 dollars om året. Det vil sige bleer, mad
og violinundervisning og din bilforsikring.
Bill og jeg blev enige om en lønforhøjelse hvert halve år.
Når der er gået seks måneder, får han den også.
Kirsten, må jeg spørge om noget? Hvor meget koster et liftkort?
-Det ved jeg faktisk ikke. -Det koster måske 40 dollars.
Det betyder, at det du betaler for hotel
skistøvler og liftkort
svarer til Bills løn i tre måneder.
-Vi skal sløse mine penge bort. -Vi behøver ikke stå på ski.
Vi skal på skitur. Det er mine penge, Bailey. Ikke familiens.
Jeg fik dem, da jeg opgav mit drømmejob.
Hvad jeg gør med mine penge, kommer ikke dig ved!
Julia!
Julia! Julia!
-Julia! -Hvad laver du?
Hvor har du fundet det?
"Når hun spillede, mindede hun engang imellem mere om en maskine end en pige.
Hun øvede i timevis, samme stykke blev gentaget i det uendelige.
Var der et menneskeligt hjerte i kroppen, som førte buen?"
For det første er det melodramatisk.
Det handler ikke om dig. Pigen i novellen spiller ikke engang violin.
Nej, bratsch. Man skal jo være detektiv for at gennemskue det!
-Det handler overhovedet ikke om dig! -Hun ydmyger mig overfor alle.
Meget morsomt. Vi får se, hvem der ler, når han læser side 134.
-Jeg vil have en undskyldning. -Jeg kan forklare.
"...et omvandrende sexbehov. Det eneste, han kunne tænke på, var:
'Jeg vil gøre det. Jeg vil af med min mødom!'" Så melodramatisk.
Det betyder ikke noget! Jeg tog nogle karaktertræk og overdrev dem.
Det er ikke sådan, jeg ser jer. Jeg respekterer jer virkelig.
-Sig ikke noget til Charlie. -Er han også med?
Vær søde, I må ikke sige noget.
Det kommer til at koste dig.
-Hvad laver du? -Ser A song to Remember.
Forstod du ikke det, jeg sagde i går?
-Sluk for det forbandede TV! -Det er min yndlingsfilm.
-Det skulle du have tænkt på i går. -Jeg er ligeglad. Jeg ser den.
Hør på mig. Det er mig, der bestemmer her.
Vi har læst om civil ulydighed. Hvordan undertrykte folk kæmper mod tyranner.
Jeg er ikke nogen tyran! Jeg er voksen, og du er 12 år!
Jeg bestemmer, hvad du spiser, og hvad du ser i TV!
Nu er det nok!
Claudia, gå ind i dit telt!
Lad mig se... Jeg tager en kop kaffe.
-Gæt, hvem det er? -Hej!
-Jill... -Rigtigt gættet.
-Sig noget. Hvad som helst. -Hvad skal jeg sige?
-Du er vist stadig vred? -Tror du det? Jeg ved det ikke.
I en måned har jeg troet, at du lå i en grøft.
-Jeg troede, at du var død. -Nej, jeg er ikke død.
I en uge kørte jeg bare rundt.
Gilroy, Fresno, Monterey... Jeg kørte bare rundt.
Mange lastbilchauffører tager stoffer for at holde sig vågne.
De gav mig nogle. De købte burgere til mig og lod mig sove i deres lastbiler.
Jeg fik et lift med en fyr, som fragtede artiskokker til San Diego.
I nærheden af Santa Barbara lagde han sin hånd på mit ben.
Jeg mærkede det knap nok. Jeg tænkte, at han ville give mig penge.
Så kunne jeg købe speed, når jeg kom til L.A.
Hans hånd begyndte at bevæge sig op ad mit lår.
Jeg kiggede bare på hånden og tænkte...
"Hvorfor føler jeg ingenting?"
Pludselig indså jeg, at hvis jeg kom til L.A.,
så ville jeg aldrig vende tilbage hertil.
Jeg ville aldrig se dig igen.
Det gjorde mig bange, Bailey.
Jeg blev så bange, at jeg stod af på næste rasteplads.
Jeg løb over vejen og fik et lift hjem.
Jeg deltager i et afvænningsprogram på min mors sygehus.
Jeg er stoffri.
Jeg ville ikke se dig, før jeg kunne sige det.
-Sig noget. -Jeg er glad for, at du har det godt.
Er det alt?
-Bailey... -Jeg bliver nødt til at smutte.
Hvad?
Jeg bliver nødt til at gå.
Jeg slår hende ihjel.
Ånd ind...og ånd ud. Det er godt.
Jeg lister mig ned og kommer gift i hendes morgenmad.
Jeg kommer i tanke om, at jeg skal se en dokumentar om pingviner i TV.
-Du bliver nødt til at bære TV'et ned. -Jeg hopper ikke på det der.
-Det er lektier! -Jeg har allerede sagt nej.
Måske har du lettere ved at forstå det her:
Du har stuearrest.
I næste uge går du kun i skole og til violinundervisning.
Du går ikke hen til Arty eller til Salinger's, og heller ikke i biografen.
Jeg begynder at få mavesår.
Jennifer sagde, at det var slut med Peter. Hvorfor sagde du ikke noget?
-Har jeg ikke fortalt det? -Hun var ked af det.
Hun spurgte, om hun havde taget på, og jeg løj og sagde nej.
Men hun var virkelig stor.
De var sammen i evigheder.
-Hører du? -Selvfølgelig.
-Du virkede så rastløs i biografen. -Det var en åndssvag film.
Ikke alt bliver godt, bare ens blikke mødes på perronen.
Skulle det være realistisk?
-Hvem var pigen? -Hvilken pige?
Pigen på kaffebaren.
-Blondinen, du talte med. -Mener du Jill?
Hun er bare en pige.
-Har I timer sammen? -Ja, lige præcis.
Hvilken smag fik du?
Bagefter stiller du mine CD'er i alfabetisk orden.
Samlet eller opdelt i genrer?
Sikke en god idé! Bagefter kan du vaske mine sko med en klud.
Skal jeg vaske dine sko i hånden? Du hader rene sko!
-Ikke længere. -Jeg har sagt undskyld tusind gange!
-Er det ikke nok? -Nej.
Forresten... Thurber har kastet op på græsplænen.
Jeg ville ikke sige noget, men regnen har gjort det lidt klamt.
Owen er faldet i søvn, så jeg tager hjem nu.
Bill...
Vi legede cowboys og indi... indfødte amerikanere.
Politisk korrekt, men det lyder ikke så godt.
-Hvordan gik det med huslejestigningen? -Jo, det...
Der er ikke huslejeregulering, så jeg kan ikke gøre noget.
Men det er ikke dit problem. Vi ses i morgen.
Et øjeblik!
Har du brug for lønforhøjelse, så får du det.
Charlie sagde...
Vi sætter pris på dig og vil ikke miste dig på grund af 50 dollars.
Mange tak. Du har ingen idé om, hvilken forskel det gør.
Fire dage er ikke nok. På den tredje dag gruer man for hjemrejsen.
Jeg har brug for at slappe af og få Claudias elendige stemme ud af hovedet.
-Jeg har brug for en uge. -Du har ret.
Jeg har ledt efter det tidsskrift i hele huset.
-Jeg købte et nyt. Du får det om lidt. -Hvad siger du til Europa?
Tænk, hvis vi kunne tage på en lang rejse - til Italien!
Har du været i Europa?
-Kirsten? -Hvad er der?
-Er Julias novelle så god? -Den er mageløs.
-Giv mig det, jeg vil læse om mig. -Nej, det vil du ikke.
Den handler om mig, så den må være spændende.
Det er en fjollet, sentimental novelle, som ikke vil interessere dig.
-Hvad siger du om Italien? -Du vil bede mig glemme det, ikke?
Vil du minde mig om, at ungerne ikke kan klare sig uden os?
-Du siger nej. -Sagen er...
Sagen er, at de kan klare sig selv. Vi trænger til at komme væk.
Sikke en forandring. Er det dit nye, ansvarsløse jeg? Herligt...
Læs den ikke, Charlie!
-Hvorfor ikke? -Bare lad være.
-Det går vildt for sig nedenunder. -Claudia holder pyjamasparty.
Du har ikke ringet i dag.
Du må have været urolig, da jeg stak af.
Du har været helt knust. Jeg kan mærke det.
Hvor længe varede det, inden du fandt nogen?
-To dage, tre dage? En uge? -Det var Kate.
Kate...
-Hun virkede sød. -Hun er sød.
Hun er ærlig og sjov og nem at være sammen med.
-Fanden tage dig! -Hvad laver du her?
Hvor mange chancer tror du, du får?
-Jeg har vist brug for én til. -Laver du sjov?
Tror du, at du kan droppe mig, som det passer dig?
Du lyver, og du får mig til at tro, at du er død.
Bagefter kommer du her og siger, at du har brug for mig.
Hvad skal jeg gøre? Jeg kan ikke sige nej til dig.
Men jeg kan ikke fortsætte med at sige ja,
for så kommer jeg aldrig ud af det her.
Jeg vil have, at det skal være nemt. Med dig er jeg bange hele tiden!
Jeg føler skyld, og jeg er træt af det.
Jeg vil ikke leve sådan her.
Jill...
Julia!
Hvad laver du? Er du blevet skør? Jeg sagde til dig...
Du forbød mig at gå ud, så jeg inviterede folk herhen i stedet.
Teknisk set...
Så er det nok!
Når jeg beder dig om noget, så gør du, som jeg siger!
Du har at behandle mig med respekt, ellers...
Hvad tager du nu fra mig?
-Og foran alle mine venner! -Så stopper du!
-Hvorfor skulle jeg høre på dig? -Jeg har taget fars plads nu!
-Sikke en far! -Claudia...
Har du set, hvilken ballade der er nedenunder? Charlie?
Undskyld. Undskyld, Charlie.
Du skulle ikke læse den, og jeg havde ikke tænkt mig at udgive den.
Den handler i virkeligheden slet ikke om dig.
Såmænd... Han arbejder på en klub, ikke en restaurant.
Han er 23 og ikke 24. Han ligner mig overhovedet ikke.
-Det gør han ikke. -Det er løgn.
Da jeg startede med at skrive, tog jeg udgangspunkt i dig.
Men jeg overdrev og fik det til at lyde meget værre, end det er.
Jeg gik glip af jobbet i Seattle på grund af jer.
Ikke fordi jeg ikke kan gennemføre noget.
Du ofrede en masse for vores skyld.
Jeg har ikke en masse forskellige piger længere. Jeg elsker Kirsten!
Jeg tænker ikke bare på at score.
Jeg ved det, Charlie!
Vær ikke vred på mig. Det hele er bare opdigtet.
Det er slet ikke sådan, jeg ser dig.
Selvfølgelig ikke.
-Har du billetten? -Ja.
-Tyggegummi? Læsestof? -"Odysseen".
Du skal ikke bekymre dig om mig. Det mener jeg virkelig.
Jeg er ikke så sart, som du tror.
Jeg har tænkt på noget. At skrive breve hver dag er hårdt arbejde.
Vi kan vel bare skrive, når vi har lyst.
Når vi har noget vigtigt at fortælle. Det samme med telefonsamtaler.
Er det sådan, du vil have det?
Den fyr, Kyle Engstrom...
Han kan lide mig. Jeg tror, jeg vil spørge, om vi skal gå i biografen.
Var det ikke en god idé?
Jo, måske. Hvis han er en sød fyr.
Er han en sød fyr?
Ja, det tror jeg. Meget sød.
Okay, da.
-Jeg ønsker, at du er lykkelig. -Jeg ønsker det samme.
Vil du gøre mig en tjeneste?
Vent lidt med at fortælle, at du har fundet en anden.
Selvfølgelig.
-Jeg spiser et æble. -Fint.
Det smager virkelig godt. Jeg kan lide det.
Æbler er gode for tænderne. Det lærte vi i skolen.
Hvis du ikke kan børste tænder, så spis et æble.
Jeg vil spise mange æbler, og broccoli.
Har du set mit checkhæfte? Hjælp mig med at lede efter det.
Jeg vil gerne sige undskyld for forleden. Da jeg havde pyjamasparty.
Jeg gjorde dig vred. Jeg anede ikke, at du ville blive så gal.
-Du var tæt på at slå mig. -Jeg vil ikke tale om det.
Vi smutter nu.
-Har du set mit checkhæfte? -Tak for lønforhøjelsen.
Jeg lover, at jeg ikke vil bede om mere foreløbig. Jeg er glad for hjælpen.
Det gør en stor forskel for mig, så tak.
Vi går ud.
Bailey! Bailey!
Hvor er Kate?
På flyet, på vej mod Connecticut.
-Jeg ser. -Nej, det gør du ikke.
Hvad er der?
Jeg har altid været fornuftig med hensyn til ting. Jeg er ikke dum.
-Jeg ved ikke, hvad der vil ske. -Hvad taler du om?
Jeg har ingen kontrol over mig selv.
Jeg vil gøre noget...
Jeg vil gøre noget, men så gør jeg noget helt andet.
Jeg elsker dig.
Jeg ved ikke hvorfor, og jeg tror ikke, at jeg har lyst til at elske dig.
Jeg vil stoppe med at elske dig.
Jeg ville ønske, at jeg ikke vil have dig.
Men det vil jeg.
Bailey...
Det vil jeg.
Julia, du har været der hele aftenen!
-Fandt du den? -Jeg fandt en anden.
Hej, søde. Jeg vil læse en godnathistorie for Owen.
Charlie?
Hvad er der sket?
-Er du okay? -Er der sket noget?
Jeg kan... Jeg orker det ikke længere.
-Hvad mener du? -Gav du Bill lønforhøjelse?
-Ja, jeg syntes... -Jeg vil ikke høre mere.
Jeg er træt af, at I dømmer alt, hvad jeg gør.
I går bag min ryg og går ud fra, at alt, hvad jeg gør, er forkert.
Som om I aldrig har begået fejltagelser.
Jeg beder om forladelse. Hvis det er det, der er galt...
Nej, det er det ikke. Det er slet ikke i nærheden.
Jeg kan ikke engang træffe en beslutning
og føle, at I accepterer det, jeg har bestemt.
-Handler det om pyjamasfesten? -Nej. Det er, som om...
Jeres ting tilhører jer, og mine ting tilhører også jer.
Intet er mit. Ikke pengene, ikke retten til at tage et job...
-Handler det her om Seattle? -Også det. Alting er en kamp.
Jeg må ikke træffe beslutninger eller bestemme, hvilke regler der gælder.
Jeg må ikke begå fejl.
Jeg kan ikke fortsætte på denne måde uden nogen opbakning.
-I har ingen respekt for mig. -Jo, Charlie.
Så bliver jeg vred og...
Jeg gør ting, som jeg...
Ting, som jeg ikke vil gøre. Det skræmmer mig virkelig.
Det får mig til at føle, at jeg må væk herfra.
Jeg taler ikke om en uges ferie. Jeg må permanent herfra.
-Hvis jeg virkelig slår dig... -Men du slog mig ikke.
-Glem det! -Nej!
I vil have, at jeg skal være en mand, men I lader mig ikke være det.
Jeg har brug for mit eget.
Noget, som jeg ikke skal kæmpe for eller tigge om.
Jeg kan ikke længere få vejret herinde.
Jeg overvejer at få min egen lejlighed.
Jeg overvejer at flytte herfra.
Tekster: Helle Cathrine Østergaard
Subtitles downloaded with "Netflix subtitle downloader" UserScript by Tithen-Firion.